Kan du så være stille, Mirza!
- Goddag, madame. - Hvad er der?
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg har hørt om en lejlighed.
Det er da her, ikke?
Hvem har sagt det?
En af mine venner. Faktisk en slægtning.
Døren.
Det er en lille toværelses, ikke?
Tror De ikke, jeg har andet at lave? Folk tror, portnere er slaver.
Ikke jeg. Skal jeg hellere komme på et andet tidspunkt?
De må tale med monsieur Zy. Jeg kan kun vise lejligheden frem.
Jeg vil nødig være til besvær, men hvis jeg bare kunne se den.
Jeg vil gerne give Dem lidt for ulejligheden.
Det er kun rimeligt.
Sikke en sød lille hund. Du hedder Mirza, ikke?
Det er et pænt navn, Mirza.
Undskyld.
Den forrige lejer sprang ud ad vinduet.
Man kan stadig se, hvor hun ramte.
Se.
Det må han se at få lavet.
Hun er ikke død endnu, men det kunne hun lige så godt være.
Hun ligger på Bretonneau Hospitalet.
Hvad nu, hvis hun får det bedre?
Bare rolig, det gør hun ikke. De er så godt som sikker.
Stakkels kvinde. Hvad er betingelserne?
Man betaler for vandet. Alle rør er nye.
Før sad hanen på afsatsen.
- Og toilettet? - Derovre. Bare følg gangen.
Det er et syn, der er værd at se.
Hvor meget er indskuddet?
Lejen er 600 franc om måneden.
Indskuddet er jeg ikke sikker på. Jeg tror, han vil have 5000.
5000? Det er mange penge.
Det er ikke min afdeling. Tal med monsieur Zy. Han bor hernede.
Jeg må ned igen.
Ja, ja. Vi er ikke døve.
- Vi giver ikke til velgørenhed. - Det er om lejligheden.
- Hvilken lejlighed? - Den ovenpå.
Må jeg tale med monsieur Zy?
Goddag.
- Har De set lejligheden? - Ja. Men hvad med betingelserne?
5000 i indskud, 600 om måneden.
Det er mange penge. Jeg kan kun betale 4000.
- Fortalte portneren om vandet? - Det gjorde hun.
Det er svært at finde en lejlighed.
En studerende på sjette sal gav det halve for et enkelt værelse.
Misforstå mig nu ikke. Jeg kritiserer ikke lejligheden, -
- men toilettet er et problem.
Hvad nu, hvis jeg bliver syg? Det gør jeg i øvrigt sjældent.
Hvis jeg skal på toilettet om natten. Det er ikke særlig praktisk.
På den anden side kunne jeg betale de 4000 kontant her og nu.
Det handler ikke kun om penge. Lad mig gøre det klart, monsieur ...
Trelkovsky.
Jeg kommer ikke til at sulte uden Deres 5000.
Jeg lejer lejligheden ud, fordi den er ledig. De vokser ikke på træerne.
Selvfølgelig ikke. Det forstår jeg da så godt.
Må jeg byde Dem en cigaret?
De ønsker 5000. Men hvis De får en check, er De nødt til at opgive dem.
Vil De ikke hellere have 4000 kontant?
Jeg vil hellere have 5000 kontant.
Det er da klart. Den tidligere lejer er jo slet ikke død endnu.
Vender hun tilbage, får De ikke engang 4000. Så får De intet.
Er De gift? Undskyld spørgsmålet. Det er på grund af børnene.
Det er en meget stille bygning. Konen og jeg bliver jo ældre.
Det vil jeg nu ikke sige.
Jeg ved, hvad jeg taler om. Vi bliver ældre. Vi kan ikke lide støj.
Bare rolig. Jeg er en meget stille ungkarl.
Ungkarle giver også problemer.
Skal De bare have et sted at tage piger med hen, -
- vil jeg hellere tage 2000 og give den til en, der behøver den.
Helt enig. Jeg er slet ikke den type.
Jeg kan ikke give et endeligt svar, så længe mademoiselle Choule lever.
Men jeg kan lide Dem. De er en alvorlig ung mand.
Jeg vil gerne besøge mademoiselle Choule.
Simone Choule?
- Er De en slægtning? - En ven.
Kan jeg hjælpe Dem?
- Er De oversygeplejersken? - Ja.
De sagde i receptionen, at jeg skulle tale med Dem om mademoiselle Choule.
- Seng 18. - Må jeg se hende?
Hun må ikke forstyrres. Hun var i koma indtil i går.
Gå bare derhen, men tal ikke til hende.
Han lovede at komme onsdag ...
Er De en af hendes venner?
Undskyld mig.
Jeg nægter at tro det. Jeg nægter at tro det.
Jeg var sammen med hende aftenen før. Nej, to aftener før.
Hun var i godt humør.
Hvorfor skulle hun gøre sådan noget?
Ærligt talt, jeg kender hende næsten ikke.
Men jeg er meget oprevet over det, der er sket.
Det er frygteligt.
Simone?
Du genkender mig da, ikke?
Det er mig ... Stella.
Din ven Stella. Kan du ikke genkende mig?
Nu er De nødt til at gå.
Deres taske.
Er der noget håb for hende?
Vi redder hende, hvis vi kan.
Pas nu på. De må ikke give efter for sorgen.
Vi kunne tage os en drink. Det vil nok hjælpe Dem.
Der er en ...
Her.
Hvad har De lyst til?
Det ved jeg ikke.
Jeg tager en øl. Nej, en kop kaffe.
- Kaffe. Og damen? - Jeg vil ikke have kaffe.
Tag noget stærkt. Det vil styrke Dem.
Et lille glas Beaujolais.
Et lille glas Beaujolais og en Martini.
- Ingen kaffe? - Nej, nej. En Martini.
Jeg har helt glemt, at jeg skal ringe.
Jeg er straks tilbage.
- Kom her. - Jeg er på vej.
Jeg forstår ikke selvmord.
Jeg kan ikke argumentere imod det. Jeg fatter det bare ikke.
Har I nogensinde talt om det?
Aldrig.
Jeg kan slet ikke tro det.
Det er frygteligt. Frygteligt.
Det er frygteligt.
Kan det skyldes skuffet kærlighed? Noget i den retning?
- Hvem skulle det være? - Det ved jeg ikke. En mand.
De ved jo, at hun ikke var interesseret i mænd.
Ja, det ved jeg, men ...
Kvinder, der er så følsomme, som hun var ... er, -
- har ofte mere komplicerede forhold, end man tror.
Måske klarer hun den.
Det tvivler jeg på.
Bemærkede De, at hun ikke genkendte mig.
En tragedie.
Har De lidt penge til en kunstner?
- Jeg har ingen småpenge. - Jeg tager gerne, hvad De har.
Jeg har kun sedler.
De vil vel ikke virke nærig, i kærestens påsyn.
Ikke et ord til tak.
Jeg hader tiggere. De burde ikke have givet ham noget.
- Har De lyst til en drink? - Nej tak.
Nå ... Så farvel.
- Farvel. - Jeg håber, at vi ses snart.
- Hvad er det? - Det er lige kommet fra CNMA.
- Fra monsieur Lott? - Ja.
- Så må det være Villa LeDuc. - Ja, det er rigtigt.
Det er Villa LeDuc. "Ikke monteret, nummer 2601."
"Lav en detaljeret kopi af spiret, som vist i nederste, venstre hjørne."
Den skal være klar næste torsdag.
Jeg vil gerne høre, om der er noget nyt om Simone Choule.
- Hvilken afdeling? - Kirurgisk?
- Choule? Med C? - Ja, Simone Choule.
- Er De en slægtning? - Nej, en ven.
Patienten døde kl. 16.20 i går.
Tak.
Ja ... farvel.
- Godmorgen, monsieur. - Godmorgen.
- Bor De overfor? - Jeg er lige flyttet ind.
Har De lejet den lejlighed, som hende pigen sprang ud fra?
Ja. Kendte De hende?
Det gjorde jeg. Hun kom hver morgen.
Sad altid det samme sted. Der, hvor De sidder nu.
Hun fik kakao og en bolle. Aldrig kaffe.
Hun sagde: "Hvis jeg drikker kaffe, kan jeg ikke sove i to døgn."
- Det er et spørgsmål om vane. - Vil De have kakao?
Og et spørgsmål om temperament.
Tænk, at sådan en ung pige begår selvmord. Jeg fatter det ikke.
Der var nok ingen grund. Et øjebliks depression, og så er det slut.
Robert.
- Sælger De cigaretter? - Ja, hvad ønsker De?
- Blå Gauloises, tak. - Jeg har ikke flere Gauloises.
- Hvad har De? - Gitanes og Marlboro.
Mademoiselle Choule røg Marlboro. Vil De have en pakke?
Nej. Nej tak.
Simone Choule, Herren har taget dig i sin favn, -
- som når en hyrde bringer sine får hjem ved dagens slutning.
Hvad kunne være en større trøst?
Håber vi ikke alle, at vi en dag slutter os til den hellige flok?
Vi håber på evigt liv, det sande liv.
Fri af alle jordiske sorger.
Ansigt til ansigt med Herren, -
- som gennem sin tjener, Jesus Kristus, -
- døde for os på korset.
Som ser ned til os dødelige -
- fuld af kærlighed og nåde.
Til de syge, de lidende, de døende.
Ja, de døende.
Den kolde grav.
Du bliver igen til det støv, du opstod fra.
Kun knoglerne bliver tilbage.
Ormene vil fortære dine øjne, -
- dine læber, din mund.
De vil gå ind i dine ører og i dine næsebor.
Din krop vil gå i forrådnelse -
- og afgive en modbydelig stank.
Kristus er steget til himmels og har tilsluttet sig englene.
Men det går ikke for skabninger som dig, der er fulde af laster -
- og kun higer efter kødelig tilfredsstillelse.
Hvor vover du at plage mig og le mig op i mit åbne ansigt?
Sikke en frækhed! Hvad gør du her i mit tempel?
Du hører til på kirkegården.
Du vil stinke som et forrådnet lig, der ligger i vejkanten.
Tro mig, når jeg siger, at du aldrig slipper ind i mit rige.
Fire, tre, to, en, nul! Vores helt.
Der er han. Hej, Trelkovsky, den heldige lejer.
- Lucille Pampin fra Nice. - Hun er god til at sutte den af.
- Det glæder mig at møde dig. - Goddag.
Er der ikke flere stole? Sikke et sted!
Det er et bord, lige her.
Din forlovede kan sidde på mit skød.
Det er imod mine principper. Hjælp mig lige.
Tag fat i den anden ende.
Pas nu på.
- Stil det lige i midten. - Sådan, det var bedre.
Der er en seng der. Lad os bruge den. Flyt lige bordet.
Få det bord væk.
- Skal jeg hjælpe med noget? - Tak.
- Lad mig gøre det færdig. - Bare salaten.
- Har du hilst på Viviane? - Hej.
Skynd jer. Den vejer et ton.
- Sæt den her. - Pas nu på.
Hvad helvede er det?
Er det en af dine?
Hold nu op. Han har et hjerte af guld.
- Hvad med dig? - Det tror jeg ikke. Jeg ved det.
Han har et hjerte som en kylling.
Du ville gøre det for penge.
Nej. Du kunne tilbyde mig en formue, og jeg ville stadig ikke gøre det.
Der er ingen her, der ville tilbyde dig en formue.
Hun taler om principper, din idiot.
Ved du, hvad jeg mener om dine principper?
- Hvad mener du? - Det er noget værre pis.
Jeg ville gøre det gratis.
- Kvit og frit. - Sådan er vi så forskellige.
Men ingen vil have mig til det. Jeg må betale for at få lov.
Jeg så en engang. Det er til at brække sig over.
- Kan vi ikke skifte emne? - Og tale om kvindefrigørelse?
Hold kvindefrigørelsen udenfor.
Har du set de militante kællinger? Det er lige før, man bliver bøsse.
Se det svin. Han pisser i vasken. Hvor er det klamt!
Hold dog op! Er det min skyld, at her ikke er noget lokum?
- Monsieur? - I støjer en del.
Klokken er over 1. Og I larmer stadig.
Vi sidder bare og snakker.
Snakker? Jeg bor ovenpå, og jeg kan høre hvert et ord.
I flytter rundt på møblerne og tramper rundt.
Det er utåleligt. Har I tænkt jer at fortsætte meget længere?
Hvem er den nar?
Hør her ...
Jeg beklager at have vækket Dem. Det skal ikke gentage sig.
De er fuldstændig ligeglad med andre.
Det er fint nok at more sig, men nogen skal altså op på arbejde.
Det er søndag i morgen. Det er vel rimeligt at have gæster lørdag aften.
Nej, monsieur. Det er ikke rimeligt at lave sådan en larm.
Ikke engang på en lørdag.
Det skal ikke gentage sig. Godnat.
Snart kan du ikke engang onanere, uden at han banker på døren.
- Lad ham ikke tale sådan til dig. - Gå til modangreb.
- Vi er nødt til at tage hævn. - Lad os sætte ild til lortet.
- Smide skorpioner i hans skorsten. - Eller krabber.
Vi borer et hul i væggen og slipper gas ind.
Vi laver hul i gulvet.
- Hvor er du dum. - Han tænker kun under bæltestedet.
- Han smider os ud. - Det er sent.
- Hvor er du ond! - Lad os finde et andet sted.
- Kom. - Giv mig lige min jakke.
- Pas nu på. - Op og stå.
Kom, vi går.
- Farvel, alle sammen. - Kom nu.
Godnat.
- Alle ud. - Sikke en fest.
Godnat, min ven.
Ikke så meget larm. Folk sover.
Godmorgen, monsieur Zy. Vidunderlig dag, ikke?
Jeg er meget flov over det i går. Jeg lover, at det ikke sker igen.
Det håber jeg ikke. De vækkede mig og min kone. Vi kunne ikke sove igen.
Hvad var meningen med det?
Jeg havde inviteret et par venner -
- for at fejre, at jeg har fundet en dejlig lejlighed.
En slags housewarming. Uden at forstyrre nogen.
Og så ved De, hvordan det går.
Selvom man har de bedste intensioner -
- og ikke ville drømme om at forstyrre nogen, -
- så taler man og morer sig.
Før man ved af det, larmer man så meget, at ...
Undskyld. Jeg lover, at det ikke gentager sig.
Det er jeg glad for at høre, monsieur Trelkovsky.
Jeg var begyndt at overveje konsekvenserne.
Lejligheder er svære at finde, så behold hellere den, du har.
"Rasende nabo skyder fuld tenor, der sang La Tosca kl. 3 om morgenen."
"Den 39-årige ungkarl Louis Marais kom hjem efter en våd aften -
- og begyndte at synge opera for åbne vinduer."
"Da naboen, monsieur Pierrot, bad ham stoppe syngeriet, -
- gav monsieur Marais igen med en arie fra Tosca. "
"Pierrot tømte en pistol i den stakkels tenor, -
- som døde, før han nåede frem til hospitalet."
"Morderen er anholdt."
Hallo! Vær så stille!
Hvor længe skal den larm fortsætte?
Hvem er det?
Det er mig.
- Hvad kan jeg gøre for Dem? - Har De indgivet en klage?
En klage? Over hvem?
Mig, fordi jeg larmer for meget om aftenen.
Jeg har ikke klaget.
Nogen har klaget. Den kom her til morgen.
Det er hende, der larmer hele natten.
- Hvem? - Den gamle dame. Hun er ond.
Hun gør, hvad hun kan for at gøre livet surt for os.
Bare fordi pigen er handikappet.
- Har De ikke klaget? - Selvfølgelig ikke.
Så må det være hende.
Jeg spurgte nedenunder. De sagde, det måske var Dem.
Vi går tidligt i seng. Ikke som hende.
Hun kan ikke sove om natten, så hun går rundt i lejligheden -
- og flytter om på møblerne.
Hun holder min datter og mig vågen.
Ved De, hvad hun gjorde?
Hun satte en kost i spænd mod min dør.
Jeg måtte bruge alle mine kræfter for at tvinge den op.
Jeg forstrakte en muskel i skulderen. Hun vil have os smidt ud.
Det kan hun da ikke.
Jeg laver ingen støj, monsieur. Helt ærligt.
Selvom De gjorde, kan de ikke bare smide Dem ud.
- Er De sikker? - Helt sikker.
Gud velsigne Dem.
Gud velsigne Dem, monsieur. Tak.
- Hvad med dine naboer? - Jeg er ved at vænne mig til dem.
Det er et spørgsmål om vane. De skal også vænne sig til mig.
Hvis de generer dig, kan Simon og jeg ordne dem for dig.
- Simon? - Vi kan nogle gode trick.
Vi kan komme forbi om aftenen og råbe op til dig fra gården.
Hej, Trelkovsky! Kom ned og få en drink! Kom nu!
Eller vi kan banke på gulvet efter midnat.
Og råbe: "Op med dig, fulderik! Vi skal have suttet den af i parken."
Ved I hvad ...
Der foregår noget underligt i bygningen.
Jeg ser folk på toiletterne på den anden side af gården.
Lurer du på folk?
Folk sammen på lokummet? Som et orgie?
Nej, de står der bare i timevis.
Fuldstændig stille.
- De onanerer vel. - Slet ikke.
De står helt stille. Kan du onanere uden at røre dig?
- Drink? - Hvad skal du have?
- Øl. - Det lyder fint.
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
Bare rolig. Jeg ved, hvad jeg gør.
- Skru lidt ned. - Lad den være. De er vant til det.
Men det er for højt for os.
Prøv at vænne dig til det. Nyd det, mens du kan.
Du kan ikke gøre det derhjemme.
Nabo?
Det håber jeg.
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg ser, De har selskab.
Men kunne De ikke skrue lidt ned? Min kone er syg.
Er hun syg? Hvad skal jeg gøre ved det? Holde op med at leve?
Hvis hun er syg, hvorfor tager hun så ikke på hospitalet?
Jeg spiller mine plader, når jeg vil, og så højt jeg vil.
Jeg er lidt hørehæmmet, men jeg har vel ret til at nyde min musik.
Og prøv ikke på noget. Jeg kender politiinspektøren.
Der ser du. Sådan klarer man dem.
- Hvad, hvis hans kone nu ... - Hvad så?
Jeg klager ikke til ham, hver gang jeg har det dårligt.
Han kommer ikke igen. Det tør jeg godt love dig.
Lige et øjeblik.
Hvem er det?
Er det Simone Choules lejlighed?
Ja.
Det var det. Jeg er den nye lejer.
Er hun flyttet?
Kom indenfor. Stå ikke bare der.
Der er vel ikke sket hende noget?
- Sid nu ned, monsieur ... - Badar.
Rart at møde Dem. Jeg hedder Trelkovsky.
Jeg er bange for, at der er sket ...
Kendte De hende godt?
Om jeg kendte hende?
Hun begik selvmord.
Hun sprang ud ad vinduet.
Vil De se ...
Hvorfor skulle hun gøre det?
Det er der ingen, der ved.
Kender De Stella? Hun ved det heller ikke.
Ingen ved, hvorfor hun gjorde det.
Jeg besøgte Louvres ægyptiske samling i morges.
Jeg fandt et pænt postkort og sendte det til hende.
Hvor er det ironisk!
Års hengivenhed uden at turde sige et ord.
Jeg opførte mig, som om vi bare var venner, når vi sås.
Og det var ikke særlig tit.
Det er ikke retfærdigt.
Den dag, jeg endelig tager mod til at fortælle hende det, -
- finder jeg ud af ...
Finder jeg ud af ...
Hvorfor?
Hvorfor fortalte jeg det ikke?
Hun fik det aldrig at vide.
Vi lukker nu, monsieur Trelkovsky.
Nu er livet ikke værd at leve mere.
- De må ikke ... - 6,60 franc.
Sådan må De ikke tænke. De er ung. De glemmer hende.
Vent.
Vent et øjeblik.
Tak.
Jeg kan love Dem, at hun ikke led.
Og hun sagde ikke noget?
- Er De sikker? - Helt sikker.
Ja, ja ...
Jeg giver en omgang. Drinks til alle.
Alle undtagen ham.
Tag Dem ikke af ham. Han er fuld.
- Det, De har gjort for mig ... - Det er da naturligt.
- Vel er det ej. - Det er da helt naturligt.
Der findes ikke mange fyre som Dem. Det er helt enkelt.
De har reddet mit liv.
- Godmorgen. - Godmorgen.
En kop kakao, monsieur Trelkovsky.
Hvorfor ikke?
- Blå Gauloises, tak. - Ja.
Jeg ville have Gauloises.
Jeg synes, De sagde Marlboro. Jeg har ikke flere Gauloises.
Robert kommer snart. Så kan han hente nogen.
Det er lige meget. Jeg tager Marlboro.
Ja, jeg ved det!
Jeg larmer!
I burde have banket tidligere, da tyvene var her!
Måske bankede de før.
Det her kan ikke fortsætte. De har holdt alle vågne igen.
Alle naboerne klager.
Taler De om i går aftes?
Naturligvis. De lavede en værre ballade.
Jeg har gjort det klart, at sådan en opførsel ikke kan tolereres.
Det må få konsekvenser.
Jeg har haft indbrud, monsieur Zy. Jeg er på vej til politistationen.
Hvad mener De? Det her er et respektabelt hus.
- Hvis De forsøger at slippe ... - Det er sandt.
Mit fjernsyn er væk. Mit kamera. En af mine kufferter.
Javel.
Det gør mig ondt. Men hvorfor er De på vej til politiet?
For at fortælle dem, hvad der er sket.
Hør nu her, monsieur Trelkovsky.
- Det her er et ærligt hus. - Uden tvivl ...
Lad mig tale ud. Jeg udvælger mine lejere med stor omhu.
Jeg lod Dem få lejligheden, fordi De virkede ærlig.
Ellers havde jeg nægtet det, om De så gav mig en million franc.
Hvis De går til politiet, -
- kommer de rendende her og stiller en masse nyttesløse spørgsmål.
Det kan få frygtelige følger for vores omdømme.
- Jeg siger det også for Deres skyld. - For min skyld? Hvad har jeg gjort?
Alle, der henvender sig til politiet, betragtes med en vis mistanke, -
- især hvis man ikke er franskmand.
Men jeg er fransk statsborger.
Jeg ved, at De ikke har gjort noget galt, men det ved andre ikke.
De vil mistænke Dem for alt muligt. Jeg ved, hvad jeg taler om.
Jeg kender politiinspektøren. Jeg taler med ham om det.
Han ved, hvad der skal gøres.
Og for resten ...
Den tidligere lejer gik altid med sutsko efter kl. 22.
Det var mere behageligt for hende.
Og for naboerne.
- En pakke Marlboro. - Giv mig en pakke Gauloises.
En pakke Marlboro, tak.
Der lå hun. På en afdeling ...
- En pakke Gauloises. - 1,60 franc.
Vi ses i næste uge.
Hej, hvordan går det?
Fint. Jeg manglede bare cigaretter.
Sæt Dem ned. Det er mine venner.
- Må jeg? - Selvfølgelig.
- Hej. - Hej.
Vi talte lige om Simone.
- Simone? - Simone Choule.
Det er den fyr, jeg fortalte om. Ham jeg mødte på hospitalet.
Vi var de sidste, der så hende i live.
Stella fortalte os, at Simone ikke genkendte hende.
- Det tror jeg ikke, hun gjorde. - Og Dem?
- Mig? - Genkendte hun heller ikke Dem?
Det er svært at sige. Jeg er ikke sikker.
Måske forsøgte hun at sige noget, da hun skreg på den måde.
Det er det indtryk, jeg får, når jeg ser tilbage på det.
Hun så på Dem, da hun skreg.
- Tror De det? - Hør ...
Jeg har stadig nogle af hendes ting derhjemme. Det er deprimerende.
- Hvad har du? - Nogle bøger. Et par plader.
Der er en af Simones bøger.
- Jeg har ikke læst den. - Det har jeg heller ikke.
Jeg er ikke interesseret i ægyptologi.
Hun lod den ligge en aften. Tag den bare, hvis De vil have den.
Det er venligt af Dem. Jeg vil meget gerne læse den.
Det er et dejligt sted, De har her. Bedre end der, hvor jeg bor.
Gør det noget, jeg spørger, hvad huslejen er?
Jeg betaler ikke for den. Den tilhører min bror.
Han er taget til Peru et par måneder. Et år. Han rejser rundt.
Har De problemer med naboerne?
- Hvilken type problemer? - De ved ...
Nu om stunder kan forholdet mellem naboer være kompliceret.
De ved nok, en lille fjer går hen og bliver til fem høns.
- Ved De, hvad jeg mener? - Nej.
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg passer mig selv.
Det gør jeg også. Det er det bedste.
Hvis du synes, skal jeg nok følge dig hjem.
Skal vi tage hjem til Dem?
Til mig?
Okay?
Det kan vi da godt.
Min lejlighed er bare lidt ...
Det er lidt svært. Faktisk er det umuligt.
Hvorfor? Har De en kæreste?
Ikke rigtigt.
Jeg har bare lige malet, så det hele er ret kaotisk.
Kaos.
Vi kunne da stadig tilbringe et par timer der.
Desuden er min onkel kommet ind fra landet.
Han bliver et par dage.
Hvad med Deres lejlighed?
Tag frakken af.
Jeg er tilbage om lidt.
Jeg vil gerne have en drink.
Skål.
Hvorfor tager De ikke slipset af? De ligner en, der er ved at kvæles.
Jeg fandt en tand i min lejlighed. I et hul.
En tand?
I et hul?
Ja.
Et hul i væggen.
Pakket ind i vat.
Og hvad så? Hvorfor er du så trist over det?
Det er da lidt underligt, ikke?
Næ, da jeg var barn, gjorde vi det altid.
Når jeg tabte en tand, gemte jeg den altid.
Min mor sagde, den ville forvandle sig til en mønt.
Mønt.
Åh gud.
- Stella, jeg tænkte på ... - Ja?
En tand ...
En tand er en del af os, ikke?
Som en del af vores personlighed.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Jeg så noget i avisen.
En mand mistede armen i en ulykke og ønskede at begrave den.
Hvad ville han?
- Begrave den på kirkegården. - Han må have været tosset.
Myndighederne nægtede. Armen blev kremeret.
Hvor skete det? I Frankrig?
Mon de nægtede at give ham asken, -
- og i så fald, med hvilken ret?
Kan De ikke tale om noget mere muntert?
Okay, så er det nok.
Bare rolig.
Sig mig ...
På hvilket tidspunkt ...
... holder en person op med at være den, han tror, han er?
Jeg bryder mig ikke om komplikationer.
Skær min arm af. Så siger jeg: "Mig og min arm."
Skær min anden arm af. Så siger jeg: "Mig og mine to arme."
Fjern min ...
Fjern min mave og mine nyrer, -
- hvis det altså var muligt.
Så siger jeg: "Mig og mine indvolde."
Forstår du det?
Hvis du så skærer hovedet af mig, -
- ville jeg så sige: "Mig og mit hoved" eller "mig og min krop"?
Hvilken ret har mit hoved til at kalde sig mig.
Hvilken ret?
Åh gud.
Monsieur Trelkovsky?
Bliv der, Mirza.
Har De været ude hele natten?
Ja, jeg ...
Jeg var nødt til at blive hos min onkel. Han er syg.
Jeg fortæller madame Dioz, at De er tilbage.
Madame Dioz? Hvem er hun?
Det er ikke til mig.
Se.
SIMONE CHOULE
"En hilsen fra Louvre."
"Georges Badar."
Jeg vil gerne tale med Dem, monsieur.
Kom ind, madame.
Jeg er madame Dioz.
- Det glæder mig at træffe Dem. - Her er grunden til, at jeg kommer.
Det drejer sig om den frygtelige madame Gaderian.
Denne gang er hun gået for vidt. Vi må gøre noget ved det.
Se, selv monsieur Zy har skrevet under.
Hvem er madame Gaderian? Jeg kender hende ikke.
Kender De hende ikke? Hvem, tror De, der laver al den frygtelige støj?
Det er hende, min kære, unge mand.
Hun vasker op midt om natten.
Og hun fløjter imens.
- Gør et civiliseret menneske det? - Det gør hun vel næppe.
Så skriv under. Det handler om solidaritet.
Hun gør livet surt for ... de andre lejere.
Er det hende, der har en handikappet datter?
Handikappet? Nej.
Hun har en søn. En larmende møgunge, -
- som altid spiller kegler på gangen.
Er De sikker? Er De helt sikker på, at hun ikke har en datter?
Jeg ved ikke, hvad der foregår i deres hule.
Spørg portneren.
Jeg beklager. Jeg skriver ikke under.
Den kvinde har aldrig generet mig.
Jeg har aldrig set eller hørt om hende.
Hvilken lejlighed bor hun i?
Jeg noterer mig Deres holdning.
Jeg ved, hvad det er. De tænker kun på Dem selv.
- Slet ikke. - Jeg kender Deres type.
Som den mand overfor. Lige indtil han blev lammet.
Så lod naboerne ham sejle sin egen sø.
Men gør endelig, hvad De finder bedst.
Men jeg advarer Dem, De skal ikke komme til mig senere.
Dumme svin.
Hvad skal jeg gøre? Falde død om?
Min kone er altid ...
Det er til mig.
Det nytter ikke at spille uskyldig.
Jeg har hørt en del om Dem, monsieur Trelkovsky.
De specialiserer dem i at forstyrre folks nattero.
Jeg er forbløffet.
Ingen har sagt noget til mig.
Jeg laver normalt ikke støj. Jeg har få venner og har aldrig besøg.
Deres historier interesserer mig ikke. Jeg har andet at gøre.
Jeg får konstant klager, og det er min pligt at opretholde lov og orden.
Så jeg siger det én gang for alle: Indstil Deres natlige aktiviteter.
Trelkovsky, er det et russisk navn?
Polsk.
- Så De er ikke franskmand? - Jeg er fransk statsborger.
Lad mig se Deres identitetskort.
Det er i en sørgelig forfatning.
De har ikke fået ændret Deres adresse.
Rue Sedan 15. Hvor er det?
Jeg beklager. Det får jeg omgående ordnet.
Det vil jeg råde Dem til.
Godt, så lukker jeg øjnene for det denne gang.
Sørg for, at jeg ikke hører mere om Dem. De må ikke forstyrre freden.
Mange tak, hr. politiinspektør.
Farvel.
Goddag, madame.
Jeg vil gerne vide, hvem der har klaget over mig.
Ved De, hvem det var?
Hvis De ikke støjede så meget, ville der ikke blive klaget.
Blev der samlet underskrifter ind?
Var det den kvinde, der opsøgte mig forleden? Madame Dioz?
Det er Deres egen skyld.
Skrev De under?
Det var det. Hun vandt.
Alle har skrevet under. Undtagen Dem, monsieur.
Tak. De er et godt menneske.
Jeg vil nødig blande mig.
Sludder. De er et godt menneske. Det kan jeg se i Deres øjne.
Men jeg har fået hævn over dem. Også portneren. Hun er styg.
Men jeg har fået hævn.
De gav mig selv ideen. Ved De, hvad jeg gjorde?
Jeg gjorde det. I opgangen. Foran hver eneste dør.
Det er deres egen skyld. De gav mig selv ideen.
Jeg gjorde det ikke foran Deres dør. De skal ikke have problemer.
- Hvornår? - Lige nu.
Jeg ville gerne se deres ansigter, når de finder ud af det.
- Det har de rigtig godt af. - De vil tro, det var mig.
Godnat, monsieur. Sov godt.
Se.
De vil drive mig til selvmord.
Jeg skal vise dem.
Pragtfulde sko, kære.
Så kønne. Hvor har De dog fundet dem?
Det var ... Jeg ved ikke.
80 franc, det er da løgn.
l supermarkedet, ja.
Hun er ikke så ung, som hun selv tror.
Smuk, smuk.
Henrivende.
En gudinde ... Guddommeligt.
Guddommeligt.
Jeg tror, jeg er gravid.
Uhyrer!
De kan ikke gøre mig til Simone Choule. Aldrig!
Monsieur Trelkovsky.
Husker De, på hvilke betingelser De fik lejligheden?
Det gør jeg da. Hvad hentyder De til?
- Det med kvinder. - Selvfølgelig, ja.
Hvorfor tager De dem så med hjem?
Hvad? Jeg har aldrig haft en kvinde med hjem.
De har haft en kvinde deroppe. Det kan De ikke benægte.
Jeg vender det blinde øje til.
Men det er sidste gang. Det håber jeg, De forstår.
Godmorgen, monsieur Trelkovsky.
Giv mig en kop kaffe.
- Vil De ikke have kakao? - Nej, jeg vil have kaffe.
- De får da altid kakao. - De spørger aldrig, hvad jeg ønsker.
I dag siger jeg Dem, at jeg vil have kaffe.
Jeg beklager.
Problemet er bare ...
At maskinen er gået i stykker.
- Vil De ikke have kakao? - Nej! Hvorfor skulle jeg det?
De behøver ikke blive sur.
Giv mig et glas rødvin.
De har vel ingen Gauloises?
- Nej. Vi har kun Marlboro. - Behold dem.
Jeg ved, hvad I er ude på.
En flok mordere!
l skal ikke se sådan på mig.
Jeg ved nøjagtig, hvad jeres plan er.
- Hvad er der galt? - Min båd.
- Hvilken en? - Den røde.
Græd ikke. Hvad hedder du?
Patrick.
Og du har mistet din røde båd?
Jeg får fat i den til dig.
Modbydelige møgunge!
Det er ham! Der er han!
Åh gud. Hvad er der?
Jeg kæmper.
Jeg kæmper til den bitre ende.
Hvem er det?
Det er mig. Trelkovsky.
Sov du?
Hvad er der galt?
Undskyld, jeg forstyrrer på det her sene tidspunkt.
Gør det noget, hvis jeg bliver her lidt?
Du er underlig.
Bare sig til. Det gør ikke noget.
Selvfølgelig må du blive her.
Du er jo kommet til skade.
Det er ingenting.
- Men det er snavset. - Det betyder ikke noget.
Vent. Jeg tror, jeg har nogle ting her.
Hvordan kom du til skade?
Det er dem.
Hvem?
De forsøger at slå mig ihjel.
De vil drive mig til selvmord.
Hvad taler du om? Hvem vil slå dig ihjel?
Jeg har løjet for dig, Stella.
Jeg bor i hendes lejlighed.
Hvis lejlighed?
Simones.
Jeg har lejet Simone Choules lejlighed.
- Hvordan det? - Hun døde på grund af naboerne.
Det var en sammensværgelse.
- Imod Simone? Du er vanvittig. - Nej. Hør nu her.
De tvang hende til at begå selvmord.
Jeg kan bevise det.
De forsøger at gøre det samme ved mig.
Alt er parat. De har planlagt det til mindste detalje.
Ved du, hvad de har gjort imod mig?
Det er forfærdeligt og utroligt. Jeg kan næsten ikke sige det.
Det er sandt, det sværger jeg.
Fortæl mig det. Jeg lytter.
De har forsøgt at forvandle mig til Simone Choule.
Så, så. Jeg er din ven.
- De forsøger ... - Jeg skal nok hjælpe dig.
- At forvandle mig til ... - Du er udmattet.
... Simone Choule.
Jeg forlader Paris om et par dage. De finder mig aldrig.
Du har ret. Det er nok det bedste.
Du er den eneste, jeg kan stole på.
Det er mig, Stella.
Du skal ikke være bange.
Du kan vel godt genkende mig, ikke?
Undskyld.
Jeg havde mareridt.
Jeg skal på arbejde. Jeg er sent på den. Jeg er tilbage kl. 20.
Der står morgenmad til dig.
- Jeg elsker dig. - Og jeg elsker dig.
Jeg gik ud og købte croissanter.
Bliv her. Lad mig ikke være alene.
Jeg er sent på den. Hvis du går, så læg nøglerne under måtten.
Jeg får lavet et ekstra sæt i morgen. Så har vi et hver.
- Du må ikke gå. - Vær nu ikke så slem.
Opfør dig pænt og bliv her.
Her er alt, du har brug for. Du kan gå dig en tur.
Jeg tager mad med hjem, så spiser vi her.
Vi kan også gå ud. Nu ser vi, hvordan du har det.
Vi ses i aften.
Er der nogen?
Den møgkælling.
De er sammen om det.
De er sammen om det!
De er sammen ...
De er sammen om det!
- Stop her. Stop. - Hvad er der galt?
Ikke noget. Jeg vil af.
- Er alt i orden? - Ja.
Tak, monsieur. Mange tak.
Ved De, hvor jeg kan købe en pistol? Jeg kan betale godt.
Forsvind med dig!
- Han vil købe en pistol. - Hvad?
Jeg sladrer til strisserne, dit svin.
Jeg sagde, du kørte for stærkt. Se nu, hvad der skete.
Skete der noget, monsieur?
Folk, der ikke kan køre, burde tage en taxa.
Hvor vover De? Min kone har ikke haft et uheld i 25 år.
Han har ret. Fyren gik lige ud foran. Jeg så det hele.
Lad mig komme frem. Undskyld mig.
Undskyld mig, jeg er læge.
Mordere! Mordere!
Tro mig, min kone og jeg er meget kede af det.
Tilbage. lnd på fortovet.
- Nu skal De høre, hvad der skete. - Id-kort. Også Deres.
De er meget heldig.
Kun et par småskrammer.
Ingen brækkede knogler. De burde få taget et røntgenbillede.
Det er ikke alvorligt. Et mildt tilfælde af delirium tremens.
De har afgivet forklaring og tilbudt at køre ham hjem.
Skal jeg hellere tilkalde en ambulance?
Hvis den herre klarer det, er det fint.
Vi vil med glæde køre den stakkels mand hjem.
Vi kører Dem hjem, ikke?
Det er jo absurd! Hold op!
De ville slå mig ihjel. De spillede fodbold med et menneskehoved.
Han får noget beroligende.
Ingen sprøjter. Jeg vil ikke have en sprøjte!
De ville ... De ville slå mig ihjel.
Stille, Mirza.
Godaften, madame. Herren her har haft et lille uheld.
- Ikke noget alvorligt. - Hvad har han nu lavet?
Vi må hellere få ham op i lejligheden.
Hvordan skete det?
Han nærmest sprang ud foran bilen.
Heldigvis reagerer min kone hurtigt.
Hvad foregår der her?
Det er ham igen.
Dit svin!
Bliv her, Mirza.
- Hvad er det? - Nede i gården.
Vi må hellere tilkalde en ambulance. Hurtigt.
De bør ikke røre Dem.
Jeg sværger på, at jeg ikke er Simone Choule.
Skaf ham et tæppe.
- Mordere! - Endnu et selvmord. Utroligt.
Se, hvordan han er klædt. Han må være vanvittig.
Og vi har lige fået repareret taget.
Jeg vidste, der var noget galt med ham, den første gang jeg så ham.
Monsieur Trelkovsky, vent nu på ambulancen.
I er en flok mordere!
Nu skal I se blod.
I ønskede en ren død, ikke?
- Tag Dem nu sammen. - Det bliver svinsk.
Uforglemmeligt.
Det var bedre sidste gang, ikke? Men jeg er ikke Simone Choule.
Jeg hedder Trelkovsky.
Trelkovsky.
- Godt, hvad foregår der her? - En lejer sprang ud ad vinduet.
- lgen? Hvor får De dem fra? - Hvor er han nu?
Han er gået op i lejligheden. Han fik vist en idé.
- Han springer igen! - Han gør det vel ikke igen?
Bliv der. Rør Dem ikke. Vi kommer op efter Dem.
Vær nu fornuftig.
Åh gud, nej.
Monsieur Trelkovsky, gør nu ikke noget dumt!
Er De en af hendes venner?
Undskyld.
Hvad kan der dog være sket? Hvorfor gjorde hun det?
Sandt at sige er jeg ikke en af hendes venner.
Jeg kender hende knap nok.
Simone ...
Du genkender mig da, ikke?
Det er mig. Stella.
Din ven, Stella.
Kan du ikke genkende mig?